Oно што највише забрињава обавештајне структуре у Украјини јесте тип ракета које је распоредила руска војска. Да ли се ради о верзији М која је тактичка балистичка ракета домета до 500 км или верзија К, која је уведена у оперативну употребу од 2019.
Баук искандера кружи Украјином, од када је саопштено да је Русија на граници са том земљом разместила овај ракетни систем, за који су до пре пар месеци тврдили да више нема ракета.
Интересантно је да како се наводи ова цифра од 46 лансера и 92 ракете је како наводе украјински извори по први пут размештена од почетка рата 24. фебруара 2022. године. За сада нема тачних информација где се налазе ови ракетни системи, да ли су у једној или свим пограничним областима Русије са Украјином или се налазе можда у Белорусји у оквиру белоруских ракетних снага.
![](https://tvfront.rs/wp-content/uploads/2023/09/shutterstock_1430191526-1024x708.jpg)
Oно што највише забрињава обавештајне структуре у Украјини јесте тип ракета које је распоредила руска војска. Да ли се ради о верзији М која је тактичка балистичка ракета домета до 500 км или верзија К, која је уведена у оперативну употребу од 2019. године и која заправо представља крстарећу ракету.
Оно што представља забринутост и немогућност да се провери јесте размишљање, односно теза да можда ракете имају и нукеларне бојеве главе, што је предвиђање и хипотеза, али не конкретна реалност.
За сада остаје нејасно због чега је Русија распоредила ове ракетне системе, ако је ова информација тачна, осим да се у наредном периоду спрема масовни ракетни напад на Украјину. Када конкретно то је немогуће утврдити.
Суочена са напретком туђих војних технологија, Русија је почетком 1990-тих предузела кораке у изради потпуно новог тактичког ракетног балистичког система, који би заменио тактичке балистичке ракете типа Скад, Точка У и Ока. Ограничена међународним уговорима, Русија се определила се за домет до 300 км, док западни војни аналитичари тврде – чак 400 км који ће бити способан да пробије сваку противракетну одбрану и буде високо прецизан и на максималном домету.
Тако се радио нови ракетни систем под именом 9М723К1 „ Искандер“ који је револуционаран по много чему и значајан систем који нема пандан на Западу.
“Искандер” је произведен у конструкторском бироу КБМ “Коломона”, а првобитна намена му је била замена остарелих балистичких ракета типа „ Скад“ и “Точка У”. Први пут се у јавности појавио далеке 1996. године када се могла видети прва верзија овог новог балистичког оружја.
![](https://tvfront.rs/wp-content/uploads/2023/09/shutterstock_708266566-683x1024.jpg)
“Искандер” је доступан у неколико верзија: у три верзије за руску војску – “Мскандер М” домета 500 км и “Искандер К” са 500 -2.500 км домета, као и “Искандер Е” – извозна верзија домета 280 км, која је уведена у оперативну употребу 1999. године.
Разлог овакво малог домета извозне верзије “искандера” налази се у томе што Русија поштује забрану извоза ракета домета већег од 300 километара.
Систем се састоји од осмоточкашког лансирног возила ВАЗ6909, које носи не једну већ две ракете са којима систем тежи 40 тона, а возило за транспорт и претовар носи такође по две ракете. Станица за припрему лансирања има системе за обраду обавештајних података које затим претвара у податке за гађање и прослеђује ракетном систему за навигацију.
Командна станица и станица за одржавање су такође интегрисане унутар лансирног возила, што омогућава лакше маскирање и скирвеност система до тренутка дејства. “Инскандер” веома брзо напушта лансирни положај и одлази на други ватрени положај или се прикрива да би се допунио новим ракетама.
Основна тактичка јединица ракетног система “Искандер” је батерија од четири лансирна возила, четири возила за претовар, четири возила за планирање мисија, одржавање и одмор посаде.
Ракетни систем се састоји од једностепене ракете на чврсто гориво масе 3,8 тона која носи бојеву главу од 480 килограма. Бојна глава може бити касетна (за напад на површинске циљеве и живу силу, те командна места), стандардна бојева глава за напад на слабије утврђене циљеве и пробојна намењена за уништавање непријатељских подземних објеката.
![](https://tvfront.rs/wp-content/uploads/2023/09/shutterstock_2151002295-1024x684.jpg)
Спомиње и могућност да се бојева глава модификује на ношење хемијског или нуклеарног наоружања. Ракета у себи носи систем навигације и контроле лета који јој у две фазе – испаљивању и спуштању ка циљу -омогућава измену путање лета какао би ракета успела да избегне противракетне системе. Систем навигације обавља се преко сателита (ГЛОНАСС), а може се обављати и преко радара, ТВ или ИЦ вођења.
Нова верзија “искандер М” са ракетом Р-500 добила је још боље оцене. Реч је о побољшаном систему који за сада није намењен извозу. Усавршавање се односи на нову ракету повећане прецизности од невероватних један метар на полигонским испитивањима. Иако ракета Р-500 има 30 одсто краћи домет нуди високу прецизност и незаустављивост.
Усавршена варијанта “искандер М” биће ослонац у борби против најављеног америчког антиракетног штита. Претпоставка је да би систем “искандер” дејстововао по радарским посторојењима антиракетног штита и онеспособио их за пружање информација о лансирању и путањи лета балистичких ракета «Топољ». “Искандер М” представља ново оружје које ће, како Руси тврде, служити за одвраћање у локалним конфилктима јер је његов домет довољан да погоди било који непријатељски витални циљ у окружењу.
Прве испоруке овог система кренуле су 2007. године. Први оперативни батаљон проглашен је 21. јула 2010. године у енклави Калињинград на самој граници са Пољском.А, онда је дошла та фамозна 2018. и сваша око споразума о граничењу ракета средњег домета ИНФ, који су 8. децембра1987. потписали амерички и совјетски председник. Споразум о ликвидацији ракета кратког и средњег домета од 500 до 5.500 километара био је временски неограничен и под строгом контролом. Совјетски Савез је из Европе уклонио и уништио 270 ракета СС-20, сваку са по три бојеве главе домета 5.000 км, 112 пројектила СС-4 домета до 2.000 км, 265 тактичких ракета „луна” и СС-2 21 точка, 265 ракета „скад”, СС-23 и СС-12. Американци су уклонили 108 балистичких ракета „першинг 2″ домета 1.800 км, 464 крстареће ракете „томахавк” домета 2.500 км и 72 балистичке ракете „першинг 1″ те 163 пројектила типа „ленс” домета 110 км. У оквиру споразума Горбачов је пристао да се не броје ракете, већ бојеве главе на њима, чиме је изашао у сусрет Американцима. Совјетски генерали су то невољно прихватили. Споразум о елиминацији ракета малог и средњег домета предвиђао је уништење не само активних него и резервних ракета и њихових делова. Али само америчких и руских. Уговор није обухватао пројектиле око 20 земаља, међу којима су Велика Британија, Француска, Кина, Индија, Пакистан, Израел и Северна Кореја, као и Иран, који покушава да конструише ракете средњег домета. Зато је и добио назив „дупла нула”. После 34 године спразум је отишао у заборав. Американци су оптужили Русију да је прекршила договор када су ракете Искандер -К и М замење крстарећим ракетама 9М729 фирме Иноватор, чије развој је завршен 2014, а трестирање 2016. Јануара 2019. ова крстарећа ракета по први пут приказана је пред сраним војним аташеима. На Западу добила је ознаку ССЦ-8.
![](https://tvfront.rs/wp-content/uploads/2023/09/shutterstock_2175459983-701x1024.jpg)
Искандер К ознаке 9М729, кога неки означавају и Путиновим оружјем које узнемирава Запад.
Прва тестирања нове ракете под ознаком Искандер К забележени су 2014. године. Тада се сазнало да се не ради о балистичкој ракети, него о крстарећој ракети, која само употребљава исто лансирно возило и контролни систем попут балистичке ракете Искандер М. За разлику од балистичке, крстарећа ракета има пар турбореактивних мотора.. Те ракете су добиле ознаке 9М728 и 729 које се лансирају са копна и чији произвођач је фирма “Новатор”.
НАТО је за овај ракетни систем увео ознако ССЦ-8, коју су Руси представили западним војнима аташеима. Посебно тиме били су скандализовани у Вашингтону, који је тад саопштио да је Москва тестирала крстарећу ракету 9М729 која има минимални домет 50 км, скоро исти као и њена претходница 9М827 и максимални домет од 480 км, што је за 10 км краће од домета ракете 9М827 која износи 500 км и да је тиме показано да се не крши споразум о ракетама средњег домета. Ракета 9М729 опремљена је са новом бојевом главом и системом за управљање летом који омогућава већу прецизност.
Транспортно лансирно возило система ССЦ-8 може да носи четири ракете 9М729 или старије верзије 9М728. САД су од Русије захтевале да уништи та возила и ракете, али је то Москва одбила због чега је дошло до иступања из овог споразума.
Према већини анализа крстарећа ракета 9М729 је копнена верзија морнраричке верзије крастареће ракете Калибр-НК која је кориштена током руске војне интервенције у Сирији. Ракете су сличне кад се гледају од споља, а заједнички произвођач је фирма Новатор. Ракета 9М728 је позната под ознаком Р-500 на Западу додељена јо је ознака ССЦ-7.
Крстарећа ракета 9М729 са стартним мотором је дужине 8 м, пречника 0,533 мм, ширине крила 3м. Маса ракете износи 2.300 кг при чему је маса конценционалне бојеве главе између 400 и 500 кг. Њена прецизност се оцењује на 5 м. Ракета може да носи и нуклеарну бојеву главу јачине 5 и 10 кТ. Ракета верзије 9М729 смештена је у контејнер који се монтира на возило и спремна је за тренутно лансирање. Ласнирање се врши тако што стартни мотор покрене ракету из лансера, затим се активира главни мотор, отворе се склопљена крила и ракета се прво вертикално, а онда и хоризонтално усмери према циљу. Током лета, ракета прати конфигурацију терена, односно рељеф и по висини лети у профилу што отежава њено пресретање артиљериско ракетних једница ПВО. Током лета ракета никад не иден на висину већу од 6 км, што је њена максимална висина лета, а у термалној односно завршној фази лета ракета се спушта на висину од 50 м. Навигација ове ракете темељи се на инерцијалном систему навигације, а допуњава се и са сателитским системом навигације ГЛОНАСС.
Ракете су намештене на белоруска високопроходна возила МЗКТ 7930. Возила су дужине 12 м, ширине 3 м, висине 3,29 м. Маса празног возила је 20,5 тона. Посада броји три члана и сви су смештени у кабини возила. Свако лансирно возило обично прати и транспортно возило исто конфигурације 8×8 које је опремљено са додатном дизалицом што код високо обучених посада омогућава брзо снабедавње ласера додатним ракетама.
Факти о ракетном систему Исакндер
ИСКАНДЕР М и ИСКАНДЕР К
Тежина ракете: око 4 т Домет: 280 км Тежина бојеве главе: 480-700 кг Дужина ракете: 7,3 м Пречник: 0,92 м Број ракета: 2
ИСКАНДЕР К
Тип: крстарећи пројектил Р-500, једностепена ракета Трајекторија лета: 30 км по висини Време између лансирања две ракете: краће од једног минута Домет: 500 км Број ракета: 2
ЗАЈЕДНИЧКО ЗА СВЕ ИСКАНДЕРЕ
- станица за припрему лансирања има систем за обраду обавештајних података
- брзо напушта лансирни положај и одлази на други, или се прикрива да би се допунио новим ракетама